![undefined](https://zoe.mediaworks.hu/public/uploaded_pictures/17562971_auto_resized.jpg)
A víz a legfontosabb természeti kincsünk, csak valahogy ezt egyelőre nem értjük egészen. Benzin, hidrogén vagy megtermelt áram nélkül is lehet élni, de víz nélkül nem. Sajnos azonban annyira megszoktuk az ivóvíz pazarlását, hogy észre sem vesszük, mekkora mennyiség csurog ki a kezeink közül.
Vízhiány
Ez a jelenség most még messzinek érződik, pedig sajnos a tendenciák alapján nemsokára az egész világ kénytelen lesz szembenézni vele. Egyes nagyvárosok Indiában már most is együtt élnek ezzel, sőt, már volt arra is példa, hogy Európai városokban voltak kénytelenek vízkorlátozásokat bevezetni. Ausztráliában a szárazság és a vízhiány már a bűnözés egy új területét is életre hívta, a víztolvajlást.
kép: waterless.com
Ennek ellenére valamiért a fejlett világban élő emberek nem értik, hogy a csapból folyó víz nem kifogyhatatlankészletekbőlered. A víz életünk szerves része, rengeteg dologra használjuk, holott az igazán tiszta, iható víz olyan érték, amit nem szabadna így pazarolni. Főleg nem úgy, ahogyan azt Angliában teszik – de ne legyenek illúzióink, a világ fejlett részén szintemindenholez a helyzet.
3 milliárd liter
A fent említett vízmennyiség döbbenetesen nagy, főleg, ha azt is hozzátesszük, hogy egy felnőttember életbenmaradásához 3 liter víz szükséges naponta. Ez a 3 milliárd liternyivíz veszteségként, vízszivárgás miatt megy kárba Angliában minden egyes napon.
kép: greentumble.com
A jelenségért a vízgazdálkodási cégek tehetőek felelőssé, pontosabban az, hogy – ahogyan arra az angliai számviteli bizottság nemrégiben publikált jelentése rámutat - az utóbbi 20 évben semmit nem tettek azért, hogy ezt a szivárgást meggátolják. Nyilván nem egyetlen rés eltöméséről van szó, és az is érzékelhető, hogy borzalmasan nagy összegeket emészt majd fel a műveletsor. A jelentés alkotói is tisztában vannak azzal, hogy a koronavírus járvány ezekre a cégekre is hatalmas terheket rótt, ennek ellenére nem lehet tovább halogatni a fejlesztéseket. A privatizálásuk óta ezek a cégek egyenként átlagkét milliárdfontot fizetnek ki a tulajdonosoknak, vagyis az összeg rendelkezésre állhat.
A lépéseket pedig nem lehet halogatni, mivel az angliai városok vízigénye is egyre nő, és ha nem javítanak jelentősen a vízgazdálkodáson, akkor 2050-re avízhiányáltalános jelenséggé válik a szigetországban. A cégek most ígéretet tettek arra, hogy 2050-ig a felére mérséklik a szivárgásból adódó veszteségeket ...
lead kép: David Wallace-The Republic